Надежда Захариева
Ах, все едно

chitanka.info

Как става тъй, че ние вечно

се разминаваме със теб —

пустиня тиха с плисък речен,

безбожен връх със равна степ.

И кой е степ и кой пустиня,

реката кой е, кой — върхът,

ах, все едно, щом се разминат

във нас тъгата и смехът.

Не смогвам аз смеха да скрия,

ти — свойта скръб да заглушиш.

На две страни от две стихии

се носят нашите души.

Една към друга викат вечно,

но няма с теб да разберем

кое е туй което пречи

в една душа да ги сберем.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.